Рудольф Челлен "Держава як форма життя"
«Держава як форма життя»(1916) - відома праця видатного шведського вченого Рудольфа Челлена, із якою пов'язується становлення геополітики як самостійної галузі політичного знання.
Наслідуючи ідеї Ф. Ратцеля, Челлен розробляє основні принципи і категорії нового напрямку наукового знання - геополітики. Саме Челлен вперше вводить даний термін у науковий обіг. Згідно з Челленом, геополітика - це наука про державу як про географічний організм, втіленій у просторі.
У межах органістичної теорії Ратцеля, Челлен виділяє п'ять основних складових держав - географічний простір, населення, суспільство, господарство й управління, які органічно поєднуються в єдину сутність. Державознавство (або політична наука), за Челленом, має складатися з таких дисциплін, як економополітика, демополітика, соціополітика, кратополітика і геополітика.
За Челленом, держава є біологічним утворенням, подібним до людини, вона розвивається за біологічними законами (дорослішає, розвивається, досягаючи вищої сили, старіє та вмирає) і підкоряється логіці природного відбору. Розширення «життєвого простору» держави, що може відбуватися у формі колонізації, злиття або завоювання, вчений розглядав як «природну необхідність», об'єктивну тенденцію розвитку цивілізації.
"Геополітика - це дослідження фундаментальних якостей простору, пов'язаних із землею й ґрунтом, це вивчення створення імперії й походження країн та державних територій"
![](https://67b7542422.cbaul-cdnwnd.com/c542d16661d9952e565c89c0040f4c63/200000080-62e2662e28/Rudolf_Kjellen.jpg?ph=67b7542422)
ЧЕЛЛЕН (Kjellén), Рудольф (1864-1922) - шведський політичний діяч, соціолог, автор терміна "геополітика". Один із перших представників реакційної геополітичної концепції, що визначала державу як географічний і біологічний організм, який прагне до розширення. Ідеолог шведського консерватизму, шовініст і мілітарист. Головні праці - "Вступ до шведської географії" (1900) ; "Великі держави" (1910); "Держава як форма життя" (1916); "Політичні проблеми світової війни" (1915); "Великі держави й світова криза" (1920).